Хоаким Кардосо
Земята на блатото

Превод от португалски: Александър Муратов, Атанас Далчев, 1968

chitanka.info

Тя е черна и студена,

има тя очи и вижда.

Вижда облаците и небето,

вижда прилива, когато се изкачва,

вижда и прогреса:

гледа бързите автомобили по асфалта,

усеща тя поезията на камионите, които гонят

изненадите на дългите несигурни шосета.

. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

Вълните на морето,

дошли ведно с нощта от кръгозора,

върху пясъците се изтягат уморени,

сенките на дървесата се изкачват от земята

и в клоните се приютяват.

. . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . . .

Напразно, Маргарита, те измъчват подозрения.

Гледай, от къщурката си мрака неподвижен на нощта замряла:

под светлината вечна на звездите равнодушни и студени

на блатото земята е заспала.

Заслуги

Имате удоволствието да четете тази книга благодарение на Моята библиотека и нейните всеотдайни помощници.

Лого на Моята библиотека
http://chitanka.info

Вие също можете да помогнете за обогатяването на Моята библиотека. Посетете работното ателие, за да научите повече.